Aldersmerking av tv- og dataspill
Historisk arkiv
Publisert under: Regjeringen Bondevik II
Utgiver: Kultur- og kirkedepartementet
Tale/innlegg | Dato: 20.11.2002
Statssekretær Berit Øksnes Gjerløw
Aldersmerking av tv- og dataspill
Dataspillbransjens møte om informasjonsarbeid i forbindelse med aldersmerking av TV- og dataspill, Filmens Hus, 20. november 2002
- Bakgrunn
Jeg opplever meg som en representant midt i tiden i forhold til dagens tema. Selv har jeg ingen IT-bakgrunn, men har glede av dataen til skriving, e-mail, noe internett-bruk. Hjemme har jeg en mann med stor innsikt i data, 3 tenåringer som er fostret opp deretter og som selvsagt gjør seg langt mer bruk av data enn det jeg selv gjør og har innsikt i. De har chatte-venner, de runder diverse – for meg – skumle spill. Det første barnet ble som det oftest blir i de tusen hjem, fulgt nøye opp. Far fikk instruks av mor til å sjekke alle nye dataspill mot skyting og skadelige scener. Årene har gått, uendelig med slåsskamper er utspilt, ikke bare i familien, men også på dataskjermen. Mor har resignert og innsett at slåssing virker ulikt på oss; det har noe med kjønn å gjøre, men det har selvsagt også mye med generasjon å gjøre. Med så mange inntrykk barnet har helt fra første stund i verden, tenk bare på hvordan vi putter digre dubledingser opp i ansiktet på dem helt fra de er på første kjøretur hjem fra sykehuset. Når de er 4-5 uker sitter de oppstilt for å se barne-TV osv. Det er klart hver generasjon blir påvirket av sine inntrykk. Så i vårt hjem lyder nå den trøstende melding til mor; Mamma, det er bare gangstere jeg skyter.
La mitt lille personlige vitnesbyrd danne bakteppet for tema denne dagen.
- Foreldrenes avmakt i forhold til å vurdere innholdet i tv- og dataspill
- Barns manglende forståelse av hva som er skadelig innhold
- Bransjens egeninteresse i ikke å selge dataspill med skadelig/ulovlig innhold til barn og unge
- Lovregulering?
- Noen få europeiske land har lovregulering av innholds- og aldersmerking av dataspill (Portugal og Finland)
- En del har selvreguleringsordninger fra tidligere (England, Frankrike og Tyskland)
- Norge har ingen eksisterende ordning for innholds- og aldersmerking av dataspill, men det har også i Norge vært diskusjon om å lovregulere, for eksempel gjennom utvidelse av film- og videogramloven (Denne loven gjelder bla. aldersgrenser på kino)
- Kulturdepartementet var (i et møte i regi av EU-kommisjonen våren 2001) en av initiativtakerne til arbeidet med å etablere en felles-europeisk selvreguleringsordning for innholds- og aldersmerking av dataspill
- Også representert: andre nasjoners myndigheter, dataspillforhandlere, dataspillprodusenter, eksisterende merkeordninger, interesseorganisasjoner
- Statens filmtilsyn har også deltatt aktivt i arbeidet ved at de ledet en undergruppe som arbeidet med detaljene i selve merkeordningen
- Nærmere om ordningen
- Helhetlig og entydig metode for å klassifisere innholdet i, og merke dataspill
- Spesialdesignet veiledning for å skille ut innhold som ikke passer for barn
- Statens filmtilsyn beskriver ordningen nærmere i et senere innlegg
- Kultur- og kirkedepartementets holdning til ordningen
- Positive til bransjens initiativ
- Positivt at spillbransjen tar initiativ til å holde orden på egne rekker
- Et "medansvar" for innholds- og aldersmerking kan bidra til at bransjen viser større ansvarlighet i forhold til eget regelverk
- Lettere å få til felles europeisk norm som det ville blitt vanskelig å få til ved nasjonal lovgivning
- Vil følge ordningen nøye – vil vurdere lovgivning dersom det
skulle vise seg at bransjen ikke overholder egne regler eller
dersom ordningen ikke viser seg tilstrekkelig – bransjen har en
"Frihet under ansvar"
Vi mener dette er fryktelig viktig. Fordi det er så høy grad av tilgjengelighet, på grunn av at barn og unge i mye større grad enn de voksne håndterer ny teknologi , må vi hjelpe forbrukerne til å orientere seg i markedet.
Vi håper at merkeordningen på sikt fremstår som et felles europeisk tegn på kvalitet og ansvarlighet i spillbransjen