Mekling er god medisin - men behøves ikke for alle
Historisk arkiv
Publisert under: Regjeringen Jagland
Utgiver: Barne- og familiedepartementet
Pressemelding | Dato: 27.01.1997 | Sist oppdatert: 21.10.2006
Pressemelding
Nr.97002
27.01.97
Ny forskningsrapport om foreldremekling:
Mekling er god medisin - men behøves ikke for alle
Den nye meklingsordningen etter ekteskapsloven og barneloven gjennomføres etter intensjonene. Foreldremeklingen er som en forebyggende medisin, som alle i utgangspunktet bør ta. Men en mer treffsikker bruk av ordningen bør vurderes, fastslår Møreforskning i en ny rapport. Møreforskning har evaluert den nye meklingsordningen på oppdrag fra Barne- og familiedepartementet.
- Evalueringen gir et meget godt grunnlag for å drøfte hvordan ordningen kan forbedres. Forslagene fra forskerne vil bli grundig studert i departementet, sier barne- og familieminister Sylvia Brustad.
I rapporten fra Møreforskning heter det at meklingen gir utbytte i to av fem saker, men at den kan vurderes som unødvendig i like mange saker fordi foreldrene trolig hadde klart seg like godt uten. I èn av fem saker strekker ikke meklingen til fordi konflikten er for stor. Det kan derfor drøftes om målet med ordningen - at meklingen bidrar til avtaler om barna - er oppnådd.
Vurdert som offentlig tjeneste blir foreldremeklingen likevel vurdert positivt av brukerne, også av de som ikke har fått konkret resultat av meklingen.
Forskerne påpeker at fagfolkene gjennomfører meklingen på en profesjonell måte. Samlet sett blir resultatet vurdert som bra ut fra forutsetningene. Konklusjonene er basert på innhentede data fra både foreldre og meklere.
Meklingsordningen ble innført i 1993. Ordningens formål er å hjelpe foreldrene i å komme fram til avtaler om foreldrerett, samværsrett og hvor barnet skal bo etter samlivsbrudd. Alle med felles barn under 16 år som søker om separasjon, og alle som vil gå til sak hos fylkesmann eller domstol i slike spørsmål, må først til mekling. Meklingen utføres i hovedsakelig ved familievernkontorene, men også av prester, advokater eller andre kvalifiserte personer.
Lagt inn 27 januar 1997 av Statens forvaltningstjeneste, ODIN-redaksjonen