Økt innvandring av rovvilt fra Sverige
Historisk arkiv
Publisert under: Regjeringen Stoltenberg I
Utgiver: Miljøverndepartementet
Tale/innlegg | Dato: 10.01.2001
Svensk rovdyrpolitikk kan føre til økt innvandring av svenske rovdyr til Norge og dermed tap av sau og jaktbart vilt. Hva vil statsråden gjøre med dette problemet? spurte stortingsrepresentant Øyvind Korsberg i dagens spørretime. (10.01.01)
Spørsmål fra Stortinget
Økt innvandring av rovvilt fra Sverige
Spørretimespørsmål nr 14 fra stortingsrepresentant Øyvind Korsberg, 10.01.01
"Svenske myndigheter vil øke sine rovdyrstammer. Forslaget går ut på at antall ulv økes fra 70 til 500, jervestammen økes fra 270 til minimum 400, samt at bjørnestammen skal være på minimum 1000 dyr og gaupebestanden holdes på ca 1500 dyr. Konsekvensen av den svenske rovdyrpolitikken vil bli en økt innvandring av svenske rovdyr på norsk jord noe som vil medføre store tap for sauebønder og tap av annet jaktbart vilt, som for eksempel elg og hjort. Hva vil statsråden gjøre med dette problemet?"
President
Den svenske regjeringen vil om kort tid legge fram for Riksdagen en proposisjon om sin rovviltpolitikk. De svenske forslag til bestandsmålsettinger innebærer for ulv et "etappemål" om ca 20 ynglinger pr år i Sverige, eller ca 200 individer. Det foreslås en bestand på nærmere 500 individer av ulv som et langsiktige mål. Innen "etappemålet" nås skal skadefelling i Sverige bare tillates i et begrenset omfang. Det skal videre tillates etablering av familiegrupper av ulv i hele Sverige, med unntak av helårs reindriftsområder.
For jerv legges det opp til et mål om 90 ynglinger årlig. Dette er en økning i forhold til senere år, hvor jervebestanden i Sverige er redusert fra 70 til vel 40 ynglinger i løpet av få år. For bjørn og gaupe betyr ikke det svenske forslaget til bestandsmål som legges fram for Riksdagen noen vesentlige endringer i forhold til dagens bestander.
Det er opp til det enkelte land å fastsette sine bestandsmål for store rovdyr innenfor de internasjonale rammer som gjelder. Derfor har også Norge gjennom St.m. nr 35 (1996-97) fastsatt våre bestandsmål for de samme rovdyrene. Siden dette i stor grad dreier seg om felles bestander med Sverige, er det en fordel å komme fram til bestandsmål i de to land som er forenlige når det gjelder å sikre levedyktighet og når det gjelder å redusere tap og konflikter.
Fra norsk side står målsettingene fra St.m.nr 35 (1996-97) fast. Dette innebærer for ulv et mål om minimum 8-10 familiegrupper i Sør-Skandinavia. Norge bør ta sin andel av disse 8-10 familiegruppene.
Det har i høst blitt gjennomført flere møter mellom forvaltningsmyndighetene og departementene i de to land for å sikre god kontakt og gjensidig informasjon. Fra norsk side er det på disse møtene lagt spesiell vekt på å formidle synspunkter på hvilke problemer norske myndigheter vil stå overfor ved voksende rovviltbestander i våre naboland.