Multifunksjonell behandling i institusjon og nærmiljø
Historisk arkiv
Publisert under: Regjeringen Stoltenberg II
Utgiver: Barne- og likestillingsdepartementet
Tale/innlegg | Dato: 09.12.2005
Av: Tidligere barne- og likestillingsminister Karita Bekkemellem
Multifunksjonell behandling i institusjon og nærmiljø
Åpning av første MultifunC-institusjon
Bergen 15. november 2005
Statsråd Karita Bekkemellem
Tusen takk for invitasjonen til å åpne Bergen ungdomssenter,
den første MultifunC-institusjonen i Norge!
Jobben barnevernet gjør er kanskje en av de viktigste oppgavene i vårt samfunn - beskytte og tilrettelegge for de svakeste barna slik at de kan møte fremtiden med pågangsmot og livsgnist. Jeg tror kvaliteten på vårt samfunn kan måles i hvordan vi behandler barna våre og hvilke muligheter vi gir dem. Noen barn og unge har møtt motgang tidlig i livet – vår jobb som samfunn er da å sørge for at de får den støtten de trenger for å fungere i en krevenede hverdag. Derfor er jeg så utrolig glad for å åpne Bergen ungdomssenter – et sted hvor en tar barn og unge på alvor!
I 1997 ble det arrangert en internasjonal konferanse i Oslo om behandling av barn og unge med alvorlige atferdsproblemer. En hovedkonklusjon den gangen var at institusjoner alene ikke er egnet til behandling av barn og unge som har, eller er i ferd med å utvikle, alvorlige atferdsproblemer. Denne konklusjonen ble fundamentet for en storstilt satsing på familie- og nærmiljøbaserte metoder her i landet.
Men samtidig vet vi at det alltid vil finnes barn og unge som er avhengig av en alternativ omsorgsbase for kortere eller lengre tid. Derfor ble det i etterkant av konferansen satt gang et arbeid for å kartlegge grundigere hva forskningen egentlig har å si om behandling av atferdsvanskelige barn og unge i institusjon. Resultatet ble i første omgang Tore Andreassens bok ”Behandling av ungdom i institusjoner – hva sier forskningen? ”.
På grunnlag av denne kunnskapsstatusen tok Barne- og familiedepartementet i samarbeid med svenske myndigheter initiativ til å utvikle en helt ny modell for behandling av ungdom med alvorlige atferdsvansker. Og etter at staten fra 1. januar 2004 overtok det ansvaret fylkeskommunene tidligere hadde for institusjonene i barnevernet, har Barne-, ungdoms- og familieetaten (Bufetat) spilt en viktig rolle mht til å forberede oppstart og implementering regionalt. Den nye behandlingsmodellen – MultifunC – vil de neste årene bli prøvd ut i alle de fem statlige regionene. Region Vest er først ute med region Øst hakk i hel, region Midt og Sør starter ved årsskiftet, mens Region Nord vil være i gang i løpet av våren 2006.
MultifunC er forkortelse for ”Multifunksjonell behandling i institusjon og nærmiljø”. Modellen inneholder en utredningsdel, en behandlingsdel i institusjon og en oppfølgingsperiode etter utflytting. Institusjonsoppholdet skal i utgangspunktet ha en varighet på ca. 6 måneder, oppfølgingen vil vare i 3-4 måneder. Ved full drift vil hvert tiltak ha plass til 16 ungdommer, hvorav 8 befinner seg på institusjonen og 8 i oppfølgingstiltak.
For meg er det spesielt gledelig at den nye modellen er en kombinasjon av institusjonsbehandling og familie- og nærmiljøbaserte tiltak, og at tiden på institusjon er såpass kort. Opphold i institusjon er aldri noe mål i seg selv. Ungdom som har kommet på kant med sine omgivelser trenger hjelp til – og trening i – å leve sammen med sine nærmeste og lokalsamfunnet rundt. For mange er det også avgjørende at de får et bedre forhold til skolen. Trening i å fungere bedre i sine vanlige omgivelsene er et sentralt element i MultifunC.
Norge er kommet relativt langt når det gjelder å ta i bruk kunnskapsbaserte metoder i barnevernet. Etter mitt syn er dette riktig vei å gå.. Vi må i størst mulig grad vite hva vi gjør og hva som virker for å kunne gi effektiv hjelp til en gruppe barn og ungdom som det ofte er vanskelig å hjelpe.
I tillegg til den praktiske gjennomføringen av MultifunC i hver enkelt region og institusjon, vil behandlingen bli kvalitetssikret gjennom oppfølging fra et eget sentralt oppfølgingsteam. Dette teamet må vurderes som like viktig som det øvrige arbeidet med behandlingsmodellen. Kvalitetssikringsteamet har ansvar for å kontrollere at modellen settes ut i livet slik den er tenkt, og at ungdommene og familiene mottar den behandlingen som er meningen. Kvalitetssikringen er også svært viktig med tanke på evalueringen. Når man skal sammenligne en ny metode med eksisterende tiltak, må man være helt sikker på at det virkelig er den nye metoden som praktiseres på MultifunC-institusjonene.
Alle rapportene jeg har fått tyder på at den nye behandlingsmodellen er godt forberedt: Det norsk-svenske samarbeidet om å utvikle modellen har vært en suksess. Bufetat har gjort en flott jobb med å forberede oppstart i regionene. Og opplæring og forberedelse rundt om på institusjonene er godt i gang. Men behandling av ungdom med alvorlige atferdsproblemer er og blir vanskelig, så vi må være forberedt på noen problemer og tilbakeslag. Like fullt er jeg overbevist om at med den nye behandlingsmodellen satt ut i livet over hele landet, vil tilbudet til ungdom med atferdsproblemer få et betydelig løft. Forutsetningen er at alle involverte fortsetter det gode samarbeidet i sine ulike roller.
Så vidt jeg vet, er MultifunC et unikt behandlingsprogram. Vi kjenner i hvert fall ikke til noe tilsvarende i andre land. Der i mot er som kjent både PMT og MST hentet fra USA. Når MultifunC er implementert og evaluert – forhåpentligvis med godt resultat – er det kanskje vi som har utviklet en metode som det er interesse for ute i verden?
Dermed gjenstår det bare for meg å overlate bygningen til Bufetat. Lykke til med ny institusjon og ny behandlingsmodell! Jeg ser virkelig frem til å følge med på dette viktige arbeidet videre!